Коли ми з чоловіком почали зустрічатись, я покладала великі надії на День святого Валентина. Щоправда, я намагалася зображати із себе круту, тому сказала йому, що вважаю це свято безглуздим, а квіти – марною тратою грошей. На щастя, він пропустив усе це повз вуха і подарував мені букет і коробку шоколадних цукерок. Ми вечеряли у Denny's (бо я так хотіла) та грали у вибивного з моєю спортивною командою (теж моя блискуча ідея). Немає нічого приємнішого, ніж кидатися чимось у людей.
Ми то відзначали День святого Валентина, то ні. Мені навіть час від часу дарували квіти. Іноді я використовувала День всіх закоханих як привід, щоб витратити набагато більше грошей, ніж слід було б, наприклад, на спідню білизну, яку я одягну всього один раз (і то на 30 секунд), перш ніж ми обидва зрозуміємо, що в цих "диявольських" путах" неможливо займатися сексом.
Але тепер, коли я заміжня вже майже десять років, все, чого я дійсно хочу на 14 лютого, – це вимита підлога. Та, яку мені не доведеться мити самій. І якщо мій чоловік дійсно хоче "додати перчинки" до наших відносин, він повинен до блиску видраїти навіть шви між плитками, поки миє підлогу. Ні, це не якийсь інтернет-сленг, що означає щось сексуальне. І я така не одна. Я звернулася до подружок і спитала, чого вони хочуть. Вони поділилися кількома чудовими ідеями подарунків.
Масаж без "продовження"
Це перша відповідь, яку я отримала відразу після відправки масової розсилки (і про це мені сказала не одна людина): масаж, який не починається з 90-секундного масування плечей (якщо пощастить), а потім швидко "переходить на південь". Найприкріше, що цих 90 секунд масування плечей недостатньо. Але чоловіки ніколи не роблять інакше. Я, звичайно, ніколи не стикалася з такими видами масажу, але чула багато історій про це.
Вечеря без ниття
Мені не потрібна вечеря при свічках. Я з радістю займуся приготуванням, але чи не могли б ми, заради всього святого, просто спокійно повечеряти? Так, щоб ніхто не скаржився на їжу чи увімкнений телевізор. І найголовніше – щоб не було кислих мін через необхідність провести якихось сім хвилин за столом разом із сім'єю.
Я забула, що це таке. Якось вся моя сім'я (найближчі родичі, слава богу) зібралася у ванній, коли я справляла потребу, щоб дізнатися, якими були наші плани того дня. Мої дочки так багато дізналися про анатомію людини завдяки тому, що побачили все на власні очі. Чи сталася якась надзвичайна ситуація? Хтось помирав? О, ні, вони просто хотіли знати, чи можу я принести їм склянку води. Води з льодом.
Як це провести десять хвилин у ванній наодинці? Чи зможу я сходити в туалет, не піддаючись нескінченним питанням "але чому?" Сподіваюся, що зможу дізнатися, як це, цього дня святого Валентина.
Дві години тиші
Я не хочу, щоб уранці мене хтось чи щось тикало. Я хочу прокинутись тоді, коли мій організм сам вирішить, що виспався. І після цього мені не потрібен список із п'яти мільярдів запитань, на які потрібно відповісти, та вимог, які потрібно виконати. Я просто хочу дві години тиші.
"Все, чого я хочу на День святого Валентина – це не думати про те, чого я хочу на День святого Валентина"
Моя подруга розповіла, що одного разу їй вдалося переконати весь дитячий літній табір називати її "президентом". Вона знає, чого хоче. І я згодна – було б чудово не диктувати мені, чого я хочу на День святого Валентина. Проблема в тому, що ніколи не знаєш, що отримаєш (згадайте про масаж). Ось чому я думаю, що моя подруга Джесіка дала найкращу відповідь:
Гроші!
Подумай про це! Ти могла б використати ці гроші, щоб заплатити клінінгу (мені), отримати професійний масаж, який, як делікатно зазначила одна моя подруга, "не повинен бути за принципом баш на баш", або найняти няню, щоб провести десять хвилин у ванній на самоті. Ти можеш просто обмахуватись грошима, співаючи "All I Do Is Win".
Можливості безмежні, і ви заслуговуєте їх усіх.
Автор: Лаура Онстот пише, щоб зберегти розум після виходу в декрет з посади медсестри-дослідника. У вільний час її можна знайти на дивані, поки діти дивляться телевізор.
Scary Mommy , США